Леле, това глобално затопляне направо ме убива!
Сега ти е прекалено топло,|ледниковия период ти беше прекалено студено ...
Как да ти се угоди!
Това вече ми харесва!
Без тичане Джеймс! Правила на лагара.
Накарай ме ленивец!
НакарайТЕ ме СЪР.
Най-важно е уважението.
Сара, току що хапна. Изчакай един час.
Хектор, не, не, не можеш да пишкаш там!
Окей, там става!
Ашли, спри да ...
ПИНЯТА!
Спрете! Трябва да си завържете очите.|- Добре.
Хей! Мой ред е да удрям ленивеца!|- Мой!|-Мой!
Хей, ама в тебе няма бонбонки.|- Да го погребем!
Ей, ей, чакайте малко. Кой ви е разрешил да|измъчвате ленивеца?|- Мани, не им убивай изобретателността.
Мани! Диего!|Мойте лоши бозайници потайници.|Искате ли да помогнете на ленивеца?
Вижте отворих си лагер! "Campo del Sid".|Означава лагерът на Сид.
Поздравления! Вече си идиот на два езика!
Шшшт. Не пред Ш- Е- З-Ата|Тези малки мишлета ме обичат! Нали, Били?
Не ме карай да те изяждам!
Ааа, такива са си децата, защото се шегуват.
Казах ти Сид. Нямаш квалификация за собствен лагер.
Че от кога квалификациите имат нещо общо с гледането на деца. |Освен това, тези деца ми се възхищават.
Взимат пример от мен!
Това е очевидно!
Вие момчета никога не вярвате в мен.|Но аз съм равнопоставен член на това стадо.
Аз направих това стадо! |Затова трябва да почнете да ме уважавате!
- Не се впрягай, Сид.|- Ние само се шегувахме!
Хей! Хайде да закачим тази опашка |на мамута!
СИД!!!
Аз мога да правя неща.
Ще им покажа на тях!
Най- накрая малкото магаренце се прибрало в къщи.
И три дни яли, пили и се веселили!
УРААА!!!
- Добре се справи.|- Имам въпрос?
Защо се прибира магаренцето?|Защо не остава при зайчето?
Защото ... защото е искало|да е при семейството си.
Аз мисля, че трябва да отиде при|момичето магаренце.
Такава е любовната история на магаренцата!
Окей! Това ще стане когато ти разказваш|приказка за магаренца.
Но магаренце е умаловажаващо име, |технически се казва диво муле.
Добре, дивото муленце се прибрало при дивата си майка мулатка.
Хахахахаха!!!
Точно за това го нарекох "магаренце"!|-Хехехе
Магаренцето имало ли е проблем с пашата?|Така ще е като мен!
СКУЧНО!!!
- Не е много реална приказка!|- Магаретата ядат ли си малките?
- Не е с много приятен край.
Понякога аз повръщам!
Три дни пили, яли и се веселили! |Няма по- добър край от това.
Едно голямо, щастливо семейство.|Така трябава да бъде!
А къде е твойто голямо и щастливо семейство?
Тогава гладният тигър изял|досадните деца!
- Добре ли си приятел?|- Разбира се, защо не.
- Помислих си че ...|- Приключих с историите! КРАЙ!
- Направете път! Спасявайте се!|- Внимавайте деца.
-Къде отиват всички?|- Настъпва краят на света!
Какви ги говорите?
Попитай Тони. Той каза, че |светът ще се наводни!
Зарибявки!
Държа нещо толкова мощно, че може да|изсмуква въздух направо от небето!
Съберете се! Съберете се!
- Извинете ме, госпожо, но имате ли хриле?|- Не.
- Значи не можете да дишате под вода?|-Не.
АХА! |Моят асистент ще ви демонстрира.
Ехааа! Мога да надуша океана!
Глупак! Какви ги вършиш?|Вече не мога да го продам.
Трябва да смучеш през устата,|кретен такъв!
Заради оригиналният дизайн и стратегическа структура,|ще имате достатъчно въздух за хилядолетия напред!
Разбира се, резултатите може да са различни!
Защо плашиш всички с тез небивалици за|края на света?
Хахаха! Опитвам се да припечеля нещо, приятел!
Това е част от моята прогноза за времето. |Следващите 5 дни изглежда, че ще има наводнения,|последвани от КРАЯ НА СВЕТА!!!
С възможност за разкъсана облачност към края на седмицата.
Хайде бе! Не го слушайте този.
Бързият Тони би продал собствената си майка за едно гроздче.
Предложение ли ми правиш?
Искам да кажа: Не никога не бих!
Не си ли чул? Ледът се топи!
Виж сега тази земя! Цялата е в лед.
Преди хиляда години пак е била покрита с лед.
И хиляда години по късно пак ще е покрита с лед!
Виж ся приятел, не че искам да умаловажа инстинктите ти|за оцеляване, но мамутите не са ли почти изчезнали?
Какви ги говориш?
Говоря за това, че ти си последния мамут.
Ахх дъхът ти мирише на мравки!
Леле!
Дори това да е вярно, кога за последено си |видял друг мамут?
Не му обръщай внимание на този, Мани!
Мамутите не могат да изчезнат!|Те са най- голямите животни на земята.
Ами динозаврите?
Динозаврите се помислиха за голяма работа.|Създадоха си врагове!
Вижте! Някой ще се спуска през пукнатината!
Ох! Моля те кажи ми, че това не е Сид.
Окей! |Ще скоча на 3!
Едно...
- Две...|- Сид! Не мърдай! Идваме!
СКАЧАЙ !!! СКАЧАЙ !!! СКАЧАЙ !!!|СКАЧАЙ !!! СКАЧАЙ !!! СКАЧАЙ !!!
Съжалявам.
Две и 3/1000...
Две и 4/1000
Сид!|Какви ги вършиш? Слез от там.
Няма да стане. Аз ще съм първият скочил презпропастта. |И след това вие, ще трябва да почнете да ме уважавате!
Ако скочиш от там, единственото уважение, което ще получиш,|ще в уважение към мъртвите!
Стига Мани, той не е чак толко глупав.
Но и преди съм правил грешки.
ДЖЕРОНИМОООО!
АААААААА !!!
Ей, внимавайте!
Не мога да дишам.
Мисля, че току що си изкашлях гръбнака.
- Диего, прибери си ноктите, ако обичаш.|- О, да бе! Съжалявам!
Знаеш ли, ако не те познавах по- добре, Диего,|щях да си помисля, че те е страх от водата.
Окей, окей! Добре, че те познавам.
Момчета ...
Бързият Тони е бил прав.
Всичко се топи!
Всичко ще се потопи.
Хайде! Трябва да ги предупредим.
Ах! Можем набързо да еволюираме до водни същества.
- Това е гениално, Сид.|- Наричай ме Кит.
Всичко това е боклук.
Не мога да повярвам, че живея тук.
Какво?
Забравете тръстиката.
Представям ви това ново устройство, което наричаме кора.|Толко е леко, че даже плава.
Ще ти покажа аз нещо, дето наистина плава.
Добре ... все пак си е вашто погребение.
Виждате ли! Точно за това ви говоря!|Гигантска топка от косми с размери на мамут|падаща от небето!
Да бе! Ходи да смучеш въздух през тръстика!
Искам да кажа ... да, прав съм!
Чакай малко. Ти беше този, който каза, че няма да има потоп.|Защо да ти вярваме?
Защото видяхме положението горе.|Язовира ще се разруши и цялата долина ще се потопи.
Потопът е истински.
И нямате много време.
Огледайте се.
Вие сте в купичка.
А купичката ще са напълни и повече няма изход.
- Какво ще правим?|- Освен, ако ...
успеете да стигнете края на долината...
... там има лодка. Тя може да ви спаси.
Аз нищо не виждам.
Леле... по добре да побързате!
Земята се топи, стените падат,|камъните се чупят ...
Ако преживеете това, ще се борите с водата.
Защото след три дни ще изригнат гейзери.
БУУМ !!!
Има и добри новини.
Колкото повече от вас умрат ...|толкова по добре ще ям.
Не казах, че добрите новини са за вас.
Сигурно е било голямо удоволствие тоз да ти е съученик.
Леле!
Добре, чухте плашештия лешояд,|да се изнасяме.
Мани, наистина ли мислиш, че има лодка?
Незнам, но след няколко дни това място ще |бъде на километър под вода.
Ако има надежда, тя е натам.
Мани, да вървим!
Имаме задръстване в дясната лента. Движението е натоварено докадето поглед стига.
Уууу! Изглежда, че може да има смъртен случай!
Заплювам си тъмното месо.
Хайде всички! Да вървим! Идвайте!
Хайде татко трябва да тръгваме!
Аз пък никъде няма да ходя!
В тази дупка съм роден, и в тази дупка ще си умра!
Трябва ли да го мъкнем туй лайно?|Сигурен съм че там има достатъчно лайна.
АХ! Това е подарък от майка ми!
Окей! Не спирайте да ходите.|Не спирайте да ходиете.
Ей Мани, току що разбрах че си бил на изчезване.
Хей, Г-н. Хигиена, поработи малко върху чувствителността.
Не съм на изчезване.
Деца! Вижте! Последният мамут!
Леле!!!
Всъщност, може би никога повече няма да видите мамут.
Видя ли?
Къде е Джеймс?
Стю???
Стига де Стю?
Айде да изчезваме от тва кубче лед!
Стю?
Хора! Кой иска да бъде първият в долината с свой |собствен мобилен дом!
# Някой ден, когато изчезнеш! #
# Когато ... #
- Млъкни, Сид.|- Добре.
# Спри! Хей, Хей! Какъв е тоз звук!|Всички мамути вече не са тук! #|- Спри с пеенето, Сид!
# Ако видът ти ще продължи,|плясни с ръце! #
# Ако видът ти ще ... #|- Сид, пак ще падна върху теб и този път ще те убия!
Добре ... на някой не му допада класиката!
Ами ако си прав?
Ами ако аз наистина съм последният мамут?
Но, Мани, погледни от хубавата страна...|имаш си нас!
Един доста неубедителен аргумент, Сид.
Мамути?!
Знаех си, че не може да съм последният! Усетих го!
По- бавно!
Изчезнали?! Стига бе!
Извинете! Коремчето ми ме мрази.
Да не изчезнем заради смрадта!
Леле! Мале! Гнусно!
Мани?
Аз ... имам нужда да съм сам за малко.
Вие вървете. Ще ви настигна.
1 наистина е най- самотното число.
- Ох! - ОХ!
Тези неща работят чудесно!
Жестоко!
- Испусна ме, испусна ме, сега трябва да ме целунеш! - Аз ще ги хвана.
Кой край е главата?
И аз имах такова лице.
Ей, грозния!
Ау! Тва го използвам за седене!
- Сид? - Какво?
Усетих лек полъх в тази!
Усмивка!
Тук съм!
-Предавате ли се? - Никога.
СУПЕР!
Ако някой попита.... били са 50 ... гърмящи змии.
Мааац Пис Пис!
Голяма грешка, мерзавци!
Мерзавци, ли?
Диего, те са опосуми.
Бягай!
Само двамата си останахме.
Знаех си! Знаех си че не съм единственият!
Аз също! Всеки пада от дърво от време на време, просто не си го признават.
Чакай малко, какво?
Някои от нас се затрудняват да останат на клона.
Не сме някакви прилепи, нямаме крила които да ни издигат.
А ти се беше качила на дървото защото ...
О, аз търсех братята си. Те винаги си намират белята.
Братя?! Има и други?
Разбира се.
Много сме.
- Къде? - Навсякъде.
Под камъни и дупки в земята. Обикновено излизаме нощем за да не ни грабнат птиците.
Моля?
Помощ! Помощ! Помощ!
Да му се не види! Открил си още един мамут!
Къде?
Чакай малко, мислех си че мамутите са изчезнали.
Кво сте ме зяпнали?
Не съм сигурен. Предполагам щото си мамут.
Аз ли? Не ставай смешен. Не съм мамут, а опосум!
Да бе, точно така. Аз съм тритон, това е приятелят ми язовец ... и другият ми приятел - птицечовката.
Защо аз да съм птицечовката. Направи го него птицечовка!
Този тук създава ли ти неприятности, сестричке?
СЕСТРИЧКЕ!
Точно така, това са ми братята.
Опосум, опосум, опосум.
Няма как да е с всичия си.
Мани, ръба на изчезването е лош момент за придирчивост.
Хей! Тя може да дойде с нас.
- Да не си откачил! Няма да стане! - Добре, тогава.
Мани иска да те попитам, дали искаш да избягаш от потопа с нас.
- Какво?
- Бих предпочел да ме блъсне кола! - Лесно ще го уредим!
Хаха! Забавен си!
Нека поговоря на саме с тях.
Абигейл, да не би да полудя? Няма да пътуваме с тях.
Вижте, няма да се измъкнем на време, ако пътуваме само нощем.
Тези момчета ще ни пазят на откритото.
Какво ще кажете?
- Ох! - Защо ги покани?
Защото може да се единствените мамути на земята.
- Прав е. - Кога се включих в тази агенция за срещи?
Аз и братята ми с удоволствие ще дойдем с вас.
Уууф!
Ако се държите мило.
- Ето това е противоположното на мило. - Може пък да позакусим преди да тръгнем на път.
Искаш ли да ме опиташ, а? Хайде давай!
Атака!
Хванах го.
Най- лошата част е, че пренасяме болести.
Окей! Благодарение на Сид, вече пътуваме заедно. И ще бъдем едно голямо и щастливо семейство!
Аз ще съм бащата, Ели ще е майката, а Диего ще е чичото, който яде децата дето ме дразнят!
А сега да се размърдаме преди земята изпод краката ни да изчезне!
Мислех, че дебелаците трябва да са забавни.
Аз не съм дебел. Заради всичката тази козина изглеждам така.
Пухкава е.
Аааа, ясно. Дебел е!
Народе! Бягането от потопа е перфектния начин да се отървете от ненужните килограми...
... с "бедствената диета" на Бързия Тони!
Вие, госпожо! Вие приличате на огромен, космат звяр!
Искате ли да отслабнете с 1 - 2 тона, а?
Наистина ли мога?!
Не го слушай, Вера. Станала си слабичка като като клечка!
Охоо! Също така имам перфектните капки за зрението ти, слепи ми приятелю!
Оххх! С тази скорост никога няма да стигнем навреме!
Ели! Спокойно! Можеш да разкараш камуфлажа.
В безопастност си. - Окей!
В безопасност ли? Да бе!
Краш, Еди, ходете да разузнаете!
- Какво виждаш? - Периметърът е чист, капитане.
- Прието. 1- 9. Край. - Прието, край Б2...
ЯСТРЕБ!
-Какво правите? - Правим се на мъртви.
- Мани, ти що не правиш така? - Защото съм мамут.
Но го правиш за майтап нали?
Тръгна ли си?
В безопасност си. Ставай.
Леле, ако не беше с нас, този ястреб щеше да ме грабне за вечеря!
Тъй си замина братовчеда Уилтън.
Леле съчуствам ти, наистина. Не мога да си представя какво е да си последния от вида си.
- Не съм последният. - Ах ти смелчаго! Точно така, не се предавай!
Ели?
Виж ни отпечатъците.
Те са с еднаква форма.
От къде да знам, че това не са твоите стъпки?
Ами тогава ... виж сенките ни.
Еднакви сме.
Прав си. Еднакви сме! Сигурно има нещо опосумско в теб!!!
Ще ти се!
Диего, има цели континенти, който се движат по- бързо то теб. Хайде! Трябва да настигнем другите.
Хей! Престанете.
Ооо, стига мрънка, Съблетъпко, позабавлявай се!
Не виждате ли, че ледът е тънък и без вие да го изтърквате допълнително?
О, Диего, стига, ледът може да е тънък, но издържа 10 тонен мамут и 9 тонна опосумка.
Ели, ставай! Ако се правиш на мъртва, наистина ще умреш!
Погледни ме.
Диего!
Хайде!
Може да те заболи малко.
Какви същества от животниското царство бяха тези!
Незнам, от сега нататък земята е безопасна, а водата не.
Това е най- смелото нещо, което съм виждала.
- Нищо особено, всъщност аз ... - Не ти правя комплимент. Опосумите смятат смелоста за глупост.
Да! Ние сме безгърбначни.
Може би мамутите са почти изчезнали, защото се излагат на опасност. Трябва да бягаш по- често.
Добър довод. Благодаря за съвета.
Обичам да помагам.
Не вярвам на ушите си! "Смелостта е тъпа. Може би трябва да бягаш повече!"
- Тя ме вбесява, инат е, и е тесногръда. - Ехааа! Ти я харесваш.
- Не е вярно. - Еее не се притеснявай, няма да кажа на никой.
- Да. И теб няма да те издам. - За какво?
Знаеш... за това, че не можеш да плуваш.
Това е нелепо.
Добре, но живеем в топящ се свят, рано или късно трябва да се изправиш пред страховете си.
Почти успяхме.
- Окей! Готов ли си , Еди? - Готов.
Опааа! Не мога да чакам. Ще се видим оттатък!
- И тъй... мислиш, че тя е момичето за мен? - Определено! Тя е много забавна, а ти въобще не си.
Тя те допълва.
- Хей! Ей, Мани, ще дръпнеш ли дървото, за да ме изстреляш в езерото? - Не.
- Как очакваш да впечатлиш Ели с това отношение? - Не искам да я впечатлявам.
Тогава защо толко много искаш да я убедиш, че е мамут?
Защото тя е мамут.
Не ми пука дали се мисли за опосум. Не можеш да бъдеш две неща.
Напротив, приятелю, обясни го това на птицечовката, морското конче и поповата лъжичка.
Няма да се отпусне пред теб. Ще ни бъде по- лесно на всички, ако просто оставиш нещатата така.
И така... какво искаше да направя?
Дръпни дървото и ме изстреляй в езерото.
Не съм сигурен.
Ами, ако си прекалено сакат да го направиш, ще викнем Ели.
Не, не не. Мога да го направя.
- Правил ли си го и преди? - Ха! Само милиони пъти!
Още, още, още ... ОГЪН!!!
Мога да летя!
Опа.
Добре ли си?
Какво стана?
Мани го изстреля от дърво.
Каза, че ще се справи.
А ти го послуша?!
Краш, каквото и да правиш, недей да следваш светлината.
Мога ли да помогна с нещо?
Помогна достатъчно.
Сега доволен ли си?
Краш, Краш, не ме оставяй!
Кой ще ме прикрива? Кой ще прави поразии с мен?
Кой ще се търкаля в дънери с мен?
Дънери?
- Краката ми! Мога да стоя прав! - Може да стои прав!
- Мога да тичам! - Може да тича!
- Това е чудо! - Алелуя!
Опа. Какво да ти кажа? Момчета са си!
Правят живота ми приключение.
Ще ви убия вас двамата!
Не е чак толкова зле.
Луда и объркана, но мила.
Какво от това?
Какво те задържа?
Семейството ми.
Пак можеш да имаш семейство.
Не, Сид, не мога.
Добре, добре! Но ако се откажеш от тази възможност...
... ти и целия ти биологичен вид няма да го има... това е просто ... егоистично.
Мисля, че надобрявам.
Хаха! Хванах те.
Да ти помогна ли?
Не, не! Просто си почивам.
Заклещи се.
Не съм се.
Добре тогава, да тръгваме.
Не мога.
Заклещих се.
Не мислиш ли, че ще ти е по- лесно да ги преместиш ... ето така?
Ели?
Познато ми е това място.
Знаеш ли? Дълбоко в себе си знаех, че съм различна.
Бях малко по- голяма от опосумчетата.
Добре, де ... много по- голяма.
Ясно защо не съм привличала момчетата.
Колко жалко, защото за мамутите си много ...
... ами ... знаеш.
Какво?
Ами ... така де ...
привлекателна.
Сериозно ли?
Защо не.
Какво в мен е привлекателно?
А? ами ... ами ...
Незнам.
Ами ... твоето ... дупе.
Какво за дупето ми?
Ами то е ...
... голямо?
Ооо, просто ме ласкаеш.
Не, не! Сериозно ти говоря!
Огромно е!
Най- голямото дупе, което съм виждал.
Оууу! Колко мило от твоя страна.
Колко луд ден.
Тази сутрин се събудих опосум...
... а сега ... сега съм мамут!
Леле, Мани наистина направи голяма стъпка с Ели днес!
Така си е.
Да. Стоеше на брега на несигурността и се гмурна.
Пльос!
Доста смело, а?
Начинът по който се справи със страха си!
Не бих могъл да зная.
Съблезъбите не ги е страх.
Айде стига ... всички животни ги е страх.
Това ни прави различни от например ... камъните. Камъните нямат страх.
И потъват.
На къде биеш, Сид?
Може да се изненадаш ... но и мен някога ме е било страх.
Не може да бъде! Ти ли?
О, да, да. Колкото и невъзможно да звучи ...
... ленивците имат врагове, които искат да ни наранят ... или иначе казано ... "убият".
Питам се защо ли?
Ами ... най- вече от завист.
Но това, което искам да ти кажа е, че страхът е нещо естествено.
Страхът е за плячката.
Значи водата те е превърнала в своя плячка.
Скочи вътре и заложи на инстинктите си.
Знаеш ли, че повечето животни могат да плуват още от бебчета?
А за един тигър е като пълзенето по коремче, за да причакваш безпомощна плячка.
Но много по бързо! Разбра ли?
Загребваш, риташ ... загребваш, риташ ... причаквам плячката си.
Загребваш, риташ ... Сега се обръщам да видя дали някой ме следи ... и поемам въздух.
И дебна ... и дебна ... и деб..
И падам.
Грешка! Потъваш.
Подобно на камък.
Хей! Правим ли някакви специални номера, като да се претъркулваме...
или просто си разхождаме тежестта?
Съжалявам! Все още не си знам силата.
Ели? Осъзнаваш ли, че имаме възможност да спасим вида си?
Сериозно ли? Как ще го направим?
Ами ... знаеш...
О, не! Ти току що ...?
- Не ... аз нямах ... - Аз съм мамут от 5 минути, а ти вече ме сваляш?
Не исках да ... Не точно сега!
По- нататък... Просто казвах, че е наша отговорността.
КАКВО?
Оле, това не прозвуча добре.
Много си красива.
Отговорност? Просто си вършиш задълженията, така ли?
Готов си да направиш най- голямата жертва, за да си спасиш вида.
Имам новини за теб, приятел, няма да спасяваш биологичен вид нито тази вечер, нито която и да е било друга вечер!
Как мина?
Ами... не чак толко зле.
Размърдайте се. Да тръгваме.
Ние пътуваме с вас по цял ден, сега вие ще пътувате с нас през нощта.
Но, ние не можем да виждаме на тъмно.
Тогава се наслаждавайте на потопа.
Дори не мога да го погледна.
Перверзник!
Създаваш си приятели навсякъде, където отидеш, а?
ОЛЕ!
Внимавай, има дънер!
Вече го няма.
Мислех си, че можем да повървим заедно.
Краш, попитай мамута защо смята така.
Тя каза, че те смята за мижитурка, и да се разкараш.
Ама тя не каза ... АУ!
Виж, може би ако прекараме повече .... АУ!
Кажи му, че ми е нужно лично пространсто.
- Тя каза да скочиш в езеро. - И че опосумите са най- велики!
Нали знаете, че мога да я чуя.
И кво искаш? Медал ли?
Мани! Ели! Вървете напред!
СЕГА!
Вие двамата! Хванете се за ръба!
Хаха! Смешно! А какъв ти е истинският план?
Просто го направете!
- Чао, Еди! - Чао, Краш!
- Чао, Ели! - Тръгвайте веднага!
- Аз ... извинявай ако те обидих преди. - АКО ме е обидило?
Че я е обидило! ЧЕ я е обидило!
Искам да кажа ЧЕ те обидих.
Ти преигра. Това ще да е!
- МОЛЯ! - Върни си думите назад!
- Прав е!
- Кажи й, че е било недоразумение!
- Кажи й, че е било безчувствено от твоя страна! - Извини й се!
- Защо аз? Тя преигра. - Просто се извини.
- НЕ! - Направи го!
- Добре де, съжалявам! - КАКВО!!!
Прав е! Преиграх.
- Искаш да кажеш, че ... - Нито дума повече или ще дойда там и лично ще те бутна!
Мани! Ели! Бягайте!
Най- накрая направихме нещо хубаво заедно.
Ехееей! Да не ви преча като си вися над пропастта?
- Помниш ли добрите стари времена? - Какви добри времена?
Ами сещаш се. Вчера ... миналата седмица, когато земята не ни се измъкваше изпод краката.
Да! Тогава бяха добрите времена.
Опосумите си бяха опосуми, а мамутите бяха мамути.
Трябва да се наспим.
Да! Утре е денят, в който лешоядите казаха, че всички ще умрем.
Чакай малко ...
... дали мога да ти помногна с нещо?
Ето на това му казвам уважение.
Ехаа! Добре ми стои.
Някой тук май харесва Сид.
Кой ви е декораторът? Това е страхотно!
- Огненият Крал! - Моля?
Огнен крал?
Най- накрая някой да ме оцени подобаващо.
Нека има огън!
Само да можеха да ме видят момчетата!
Това е или много добро или много лошо.
Ооо, не, не! АЗ - Огнен Крал!
Ако убиете Огнения Крал 1000 години само лош късмет. Така да знаете!
Много горещ камък се е слел с ядрото на земята, и топи натрупаният през хилядолетията лед.
Много си умен! Заедно можем да намерим решение!
Имаме решение. Да принесем в жертва Огнения Крал.
Това не е много напреднало.
Заслужава си да опитаме!
Вода?!
ВОДА!
- Краш, нали съм ти казвал да не пиеш преди лягане. - Аз не съм го направил!
Поне не всичкото това.
- Какво става? - Успали сме се. Трябва да тръгваме.
Ами ако сме последните същества останали живи?
- Ще трябва да населим цялата земя. - Как?
Всеки тук е или мъжки или сестра.
Ооо здравейте. Здрасти, Мани.
Леле каква нощ. Няма да познаете какво ми се случи.
Нека позная ... сомнамбул си?
О, не, не! Бях отвлечен от племе малки ленивци.
Това ми беше второто предположение.
И те ме боготворяха!
Да ... блъснаха ме в горяща катранена яма ... но ме боготворяха!
Сид, сънувал си.
Хайде! Водата се покачва по- бързо отколкото се движим.
Сериозно ти казвам... бях отвлечен и боготворен и ... момчета?
Може ли да забавим малко? Умирам!
Просто използвах метафора!
Те просто си седят.
Наблюдават ни.
Иска ми се да знаех какво си мислят.
Храна! Славна храна! Нямаме търпение да опитаме!
Магическа храна!!!
Готово! Вече знаеш какво си мислят.
- Храна!!! Славна Храна!!! - СИД!!!
Какво? Влезе ми под кожата.
Успяхме.
Даа! Показахме им на страшните лешояди.
Това са само малко гореща вода и пара. Колко лошо може да е?
Току що направих нещо неволно...
... и мърляво.
Добре. Хейде да тръгваме.
Мани, върни се. Там е минно поле.
Има само един начин да го минем. Право напред.
Право напред? Харесваме си козината върху нас, благодаря!
Ще се върнем и ще заобиколим. Така е по безопасно.
Не. Няма време. Язовирът ще се е пръснал преди да сме успели.
Ще се удавим.
Ако минем през това ще станем на парченца.
- Ще вървим напред. - Ще вървим назад.
- Напред! - Назад!
- Може ли да кажа нещо? - НЕ!
Ти си толкова инатлива и твърдоглава.
Ами това го доказва - Аз съм мамут!
Да вървим!
Хубаво!
Не знам, но удавянето звучи като доста по- красив начин да си отидем.
Да те разпарчосат звучи толкова ... внезапно.
Той ще умре!
Мани, чакай!
"Деца вижте ! Последният мамут!" "Току що разбрах, че си на изчезване!"
"Не можеш да бъдеш прекалено предпазлив." "Тя казва, че си боклук и да се разкараш."
"Тогава къде е твоето голямо, щастливо семейство?" "Ами ако наистина съм последния мамут?
"Какъв ти е проблема?" - ХЕЙ! Тръгвай! Трябва да вървим СЕГА!
Не оставяйте децата си без надзор!
Всички оставени деца ще бъдат изядени.
- Виждали ли сте един мамут? - Не, съжалявам.
-Опосум е! Горе долу толко висок? - Не.
- Ей, приятел, виждал ли си мамут? - Със сигурност. Много голям.
- Къде? - Гледам го в момента.
- Не аз! - Горкият човек, не знае, че е мамут.
Не я виждам никъде!
Може би вече се е качила.
Бързо! Насам!
Ето я лодката!
Бутай!
Вие момчета трябва да се измъкнете.
- Няма да те оставим.
- Не ви питам!
Ели не се притеснявай ще доведем помощ.
- Не мърдай! - Да бе!
- Помощ! - Някой да ни помогне!
Мани!
Мани! Ели е затворена в пещера.
Ели!
Мани?
Помощ!
Аз ще ви спася!
Страхотно! Кой ще го спаси него?
Наистина трябва да си миеш зъбите!
Уффф! Добре, добре, добре! Скочи сега!
Хайде! Скачай! Хайде! Можеш да се справиш!
- НЕ! - Вярвай на инстинктите си!
По- дяволите водата. Аз не съм ти плячка. Аз не съм ти плячка. Аз не съм ти плячка.
Точно така! Дебни плячката!
Дори и бебетата го правят! Давай!
Ехааа! Аз дебна плячката!
Ти успя, приятел! Срита задника на водата!
Нищо особено! Повечето животни плуват от бебета, да знаеш.
Забравих да спомена, че не говорех за тигрите.
Ето го!
Ели! Хвани се за мен!
Мани! Зад теб!
Ето ги!
Помислихме си, че няма да те видим повече.
Ще живеем !!!
Ще умрем !!!
- Аз пък няма да си тръгвам! - Дядо, пусни лодката! Всичко свърши!
Това си е моята лодка вече.
Хей, Стю! Успяхме! Ще живеем!
Ами... аз поне ще живея.
Незнам... мислех си да започна училище за плувци.
"Китовете на Сид"
Всички на колене пред Огнения Крал.
- Ъъх ... здравейте! - ЗДРАВЕЙТЕ!
Кралю Огнен от Големия Потоп, присъедини се към нас велик и благороден Пламтящи!
Оооу! Не бързайте толкова.
Правите добро предложение ... но кралят има друг ангажимент.
Неговото стадо се нуждае от него.
Той е лепкавото нещо което ни държи заедно.
Той направи това стадо
И ние сме нищо без него.
Наистина ли?!
Това не означава, че трябва да се докосваме.
Не питайте!
Вече не сме последните!
Няма ли да дойдеш?
Искаш ли да отидеш с тях?
Аз съм мамут.
Най- вероятно трябва да съм с мамут.
Не мислиш ли?
Да освен ако ...
Освен ако?
Освен ако.. аз ..
Искам да кажа ...
Искам да ти кажа ...
Надявам се, че ще намериш всичко, което търсиш.
Подобно.
Мани ...
... ти израстна много от както се запознахме...
... но трябва да оставиш миналото ...
... за да можеш да имаш бъдеще.
Върви след нея.
Няма нищо.
Винаги ще те подкрепяме ако се нуждаеш.
Няма да ви забравя.
Да, да. Ти си добър приятел.
Казахме го! Върви сега.
Нашият Мани порастна.
Ели!!!
Мани!!!
Ели, не искам да сме заедно защото ни се налага, а защото така искаме.
А аз искам да бъда с теб, Ели.
Та ... какво ще кажеш?
Ооо, Мани, мислех, че ще .. ООУ!
Достатъчно си опосум за мен.
Останахме си двамата само.
Двама ергени, които да разтърсят пустущта.
Добре, но няма да те нося!
Все още си имам гордостта, да знаеш.
Хайде де приятел! Заради старото време!
Аз ще го нося.
Но стадото ти заминава.
Точно това правим.
Мани, кой харесваш повече мен или Диего?
Диего ... даже на малкото пръстче не може да ти стъпи.
Хехе! Казах ти.
Мани! Не можеш да избираш измежду децата ти.
Той не ми е дете ... дори не ми е куче.
Ако имах куче ... и кучето ми имаше дете ...
... и детето на кучето имаше домашен любимец ... тогава щеше да е сериозно.
Може ли да си взема куче, Мани.
Не.
- Ели, може ли да си взема куче? - Разбира се, миличък.
Ели, трябва да сме единни пред тях.
Успокой се! Успокой се!
Тайминг : FrOzOnE